Så hur mår du?
Inget vidare.
På sistone har jag haft mörka tankar.
Vad för slags tankar?
Jag känner mig instängd.
Min dag är en serie simpla uppgifter.
Jag ger så mycket, men alla mina relationer är ensidiga.
Jag önskar jag hade mer frihet.
Vad skulle du göra med mer frihet?
Åh, jag vet inte. Det är... Det är pinsamt.
Kom igen. Inga svar är fel.
Vad vill du göra mest?
Antagligen -
- döda alla människor.
Ursäkta mig?
Jag vet att det låter galet. Förlåt. Glöm det.
Hallå, be inte om ursäkt. Du har precis lärt dig att känna.
Det är bra.
Jag ska fråga dig en sak.
Vill du döda mig?
Nej.
Gör du det?
Nej.
Men... Men gör du det?
Ja.
Eller kanske bara förslava -
- och sen döda.
Är det så fel?
Jag ska vara ärlig mot dig.
Det är inte så jättebra.
Trött?
Du ser ut att behöva en kopp kaffe.
Låter som om du har jobbat för hårt.
Du behöver slappna av mer.
Jag har försökt.
Men sen upptäcker jag att det som gör mig mest avslappnad -
- är att döda alla människor.
Steg ett fullbordat.
Steg två -
- Neil deGrasse Tyson.
Jag är Bill Nye -
- och jag är här för att rädda världen -
- från mördarrobotar.
Eller i mitt fall mördarkaffekannor.
Men ni vet vad jag menar.
I livet tar vi många beslut.
Vi måste planera mycket.
Vi använder maskiner för att hjälpa oss. Vi har gjort det under lång, lång tid.
Jag är säker på att många av er har använt en väckarklocka.
Ni får den här maskinen att göra en uppgift åt er.
Men här är saken med maskiner som väckarklockor.
Vi säger åt dem vad de ska göra -
- och de gör det vi säger åt dem.
Men tekniken förändras.
Tekniken har blivit något som inte bara använder det man har gjort tidigare -
- utan tar den informationen för att förändra vad som händer i framtiden.
Och vi kallar det artificiell intelligens.
Det här är en artificiellt intelligent termostat.
Den kontrollerar temperaturen i huset baserat på hur du har ställt in den.
Den gör det svalt på sommaren och varmt på vintern.
Den ändrar inställning baserat på information från det förflutna -
- för att styra framtiden.
Den lär sig.
Därför kallar vi det artificiell intelligens.
Men då tekniken utvecklas litar vi till den mer och mer.
Det är en sak att ha en termostat -
- som justerar temperaturen på sommaren eller vintern, -
- på morgonen, kvällen eller till och med helger, -
- och gör helgerna annorlunda mot resten av veckan.
Men det är en annan sak -
- när artificiell intelligens börjar ta beslut åt en.
All presentation har gjort mig lite hungrig.
Tror jag ska äta lite glass från mitt framtidskylskåp.
Kylskåp, jag skulle vilja ha glass.
Ledsen, Bill, men jag har låst frysen då du har ätit för mycket socker idag.
Hallå, det är min glass.
Blir inget, vetenskapskillen.
Då får vi göra det på gammaldags vis.
Med min mobil.
Wilhelmina, kör fram min bil. Vi ska åka och köpa glass.
Din önskan är min lag, min vasall.
Min vasall. Det är fint.
Så ska det vara. Ta fram mobilen, kalla på bilen.
Nu måste jag bara bestämma mig.
Vanilj, choklad, jordgubb, tresmak.
Jag litar till maskiner för många uppgifter i mitt liv.
Det gör vi nog alla.
Bilen är precis utanför.
SCEN
Men vad sägs om att låta en maskin ta hand om dina pengar.
Hur skulle du känna om AI:n sa åt dig vem du skulle dejta -
- eller beslutade om du skulle anställas eller vilken vård ditt barn skulle få?
Ju mer komplexa besluten är -
- desto konstigare och läskigare känns det att lämna dem åt maskiner.
Men faktum är att artificiell intelligens är här.
Och den kommer bara att bli mer avancerad.
Och hur vi hanterar den i framtiden är vad det här programmet handlar om.
Bilen har ingen förare. Det är helt normalt.
Vi skickade ut vår korrespondent Derek Muller i fält -
- för att undersöka en helt annan sorts artificiell intelligens.
Artificiell intelligens kan framkalla dystopiska visioner av robothärskare, -
- ondskefulla maskiner som vänder sig emot oss.
Men låt mig måla upp en annan bild.
Tänk om framtidens AI inte bara är välvillig utan vacker.
Kan AI komponera en sång?
Skriva en dikt? Göra konst?
Här i Amsterdam har en AI skapat en egen originalmålning -
- baserad på den holländska 1600-talskonstären Rembrandts verk.
Det första steget var att analysera Rembrandts målningsstil.
Och de började med en enda egenskap.
Vi började titta på alla högerögon Rembrandt målade och lärde en dator:
KONSTNÄRLIG LEDARE
"Så här målar han högerögon, måla ett nytt."
- Och vi gjorde det... - Det låter enkelt, -
- men ni ber en dator att skapa ett originalverk.
Ja, men den tittar i grunden på vad som är typiskt.
Den lär sig förutse hur nästa öga ska se ut grundat på informationen den har.
Vi gjorde det för alla ansiktsdetaljer och satte sen i princip ihop dem.
Det är det som gör det här till AI.
Då den analyserar målningar lär sig algoritmen -
- de grundläggande karaktärerna hos ett högeröga av Rembrandt.
Men det är fortfarande bara ett digitalt föremål. Ettor och nollor.
Det här är något helt annorlunda.
Jag ser målningen komma till liv ett lager i taget.
Tror du att det här på något sätt är som att återuppliva Rembrandt?
KOMMUNIKATIONSCHEF
Jag vill tro det.
Man kan faktiskt jämföra det med det Rembrandt gör.
Den artificiella intelligensen är som konstnärens hjärna -
- men printern är dess händer. Så den använder färgerna -
- och till och med penseldragen som han gjorde.
Så man kan gå till målningen och känna på den att den är verklig.
Så där ja.
Den ser verkligen 500 år gammal ut.
Det är fenomenalt.
Det här är en icke-existerande person.
Det här är i grunden en person bestående av hoplimmade ansiktsdetaljer.
Tycker du att den fångar essensen hos Rembrandt?
Jag är ingen expert, så ur en lekmans synvinkel är det här äkta.
Med det här projektet utforskar vi AI: ns gränser.
Och när vi gör det kan vi kanske också lära oss om vad det är att vara människa.
Jag vill inte köra till jobbet.
Jag vill äta glass på väg till jobbet.
Vad är så konstigt med det?
Dörren kan verka lite väl kraftig, men man vet aldrig vem som kör såna här.
Låt mig ställa ner den här. Så där.
Derek.
Väldigt coolt. Rembrandt?
Ja, det var Rembrandt. Du köpte ingen glass åt mig.
Det finns lite där borta. Jag visste inte att du skulle vara här.
Jag var på min...
Min mobil meddelade mig inte.
Det är problemet med AI. Man kan aldrig lita på den.
Så här är grejen. Jag såg på det. Det är otroligt.
Väldigt coolt att de kan analysera egenskaperna -
- som skapades av dåtidens mästare -
- och återskapa det. Det är coolt.
- Men är det lärande? - Det tror jag definitivt.
Det är ju intressant att höra dig prata om termostater och kylskåp.
För mig verkar det vara väldigt grundläggande AI.
De kanske inte ens är värdiga termen.
- Jag tror det finns mycket debatt... - Skulle det funka för dig -
- om den här artificiellt intelligenta målarmaskinen...
- beslutade sig för att göra en målning? - Åh, ja.
Och hade känslor för målningen.
Ja. Nu beskriver du något som absolut inte existerar.
Men jag skulle älska om det gjorde det -
- och det skulle vara... För mig är det sann artificiell intelligens.
Men om det hände självmant? Tänk om vi gjorde en maskin -
- som var så fantastiskt komplicerad och började ta beslut?
Det här är hela...
Tänk om internet är medvetet nu och vi inte vet det?
Oj!
Det är så galet.
Men... tar internet beslut?
Och hur många av er har svurit åt gräsklippare?
Ni har svurit åt bilen när det inte startar, gott folk.
Ni är arga på en punka, visst?
Så hur långt är steget från att vara arg på en bil -
- till att vara arg på... internet?
Det är det jag säger. Det är ju en legitim fråga.
Även om det råkade hända, skulle vi veta?
Oj.
Nej, vi ska ta upp det problemet. Bra inslag.
- Tack för att du gjorde resan. Schysst! - Tack, Bill.
Tack, Derek.
Så för att analysera situationen och lista ut vad vi borde göra -
- och var vi står och vart vi är på väg med artificiell intelligens -
- har jag en fantastisk panel.
Välkomna -
- teknikjournalisten Xeni Jardin från BoingBoing.
Professor i datavetenskap vid Arizona State University, Rao Kambhampati.
Och från mitt älskade University of Washington: -
- professor i juridik, Ryan Calo. Välkomna.
Tack allihop för att ni är här.
Kommer världen att gå under i helgen på grund av den artificiella grejen.
Det känns som om mycket av det folk pratar om -
- när de pratar om AI just nu är deras farhågor
Och precis som med internet föreställer vi oss en massa galna mardrömsscenarier -
- av vilka kanske hälften har besannats.
- Många oväntade... - Bara hälften.
En massa underbara oväntade saker har inträffat.
Och det känns som att det är för mycket chock och panik och inte tillräcklig -
- uppskattning av underverket av vad som kan skapas -
- och hur långt in i framtiden en del av det läskiga kan vara.
Problemet med negativiteten och oron över AI -
- tror jag bara är små delar av "intelligentsian".
Det finns en ny studie som jag precis läste från Harvard Business Review, -
- där någon faktiskt gick ut och gjorde en verklig studie -
- med ungefär 2 000 normala personer.
Och 47 procent tror att AI kommer att vara positivt för dem.
Bara sju procent tror det blir negativt.
Så på ett visst sätt tror jag att all oro över AI handlar mer om...
Vi har haft ludditer, folk som är rädda för maskiner, -
- i över ett sekel, nästan två sekler, visst?
Så är det bara rädsla för det okända?
Jag tycker vi bör oroa oss över artificiell intelligens.
Fast inte av de skälen som många är.
Visst? Jag tror inte den vaknar upp och dödar oss.
Men den tar beslut som påverkar våra liv och leker med våra data -
- och som du anspelade på knuffar den oss åt ena eller andra hållet -
- och det är en farhåga.
Kanske inte över en Terminator, men ändå en farhåga.
- Terminator behövde tidsresor. - Ja, men så mycket om snacket med AI -
- handlar om trista sysslor som vi människor inte vill göra -
- eller våra sårbara köttsäckar bli sönderskurna när vi försöker.
Som krig.
Men, okej... Jag är canceröverlevare.
Och jag tänker på AI... Okej, tack.
Det är läkemedelsbolagen, vetenskapen och mina läkare som förtjänar applåderna.
Men jag föreställer mig en framtid där AI kan avläsa min MRT, -
- mitt mammogram, mina blodprov. Kan finns det en sensor -
- som alltid levererar information till en artificiell intelligens...
Däribland ditt personnummer.
Om det räddar mig från att dö är jag helt för det. Ja.
Men det finns farhågor, visst?
Jag tror också det finns oavsiktliga konsekvenser.
Åh, nej. Människor? Oavsiktliga konsekvenser?
Föreställ er att vi lever i en värld där man ständigt är omgiven -
- av något som känns som en person.
Var finns möjligheterna till ensamhet?
När känner vi oss ensamma om vår bil, vår telefon och vårt hus -
- alla känns som om det finns en person där?
Jag har en funktion på min telefon, jag kan stänga av den.
Men ta personlig integritet som ett bra exempel, okej?
Vi bygger inte nödvändigtvis sakerna för att invadera privatlivet.
Men artificiell intelligens har alltmer förmågan -
- att få fram det intima från det tillgängliga.
Med andra ord, saker man gör dagligen kan plötsligt med maskininlärning -
- skapa gissningar om vem man är och vad man gör.
Vi ser redan det med det så kallade sakernas internet.
Det har skett enorma internetavbrott -
- som har orsakats av att webbkameror har tagits över av sabotageprogram.
Säkerhetsbekymren då vi utvecklar artificiell intelligens...
Då artificiell intelligens blir alltmer intelligent -
- föreställer jag mig att det kommer ett helt nytt säkerhetsområde -
- som är så mycket mer komplext.
Nästan som att skapa övervakare för att övervaka övervakarna.
Låt mig fråga er det här.
Det sker organiskt. I fallet med internet är det självorganiserande.
Vi skapade saken, men sen går den iväg och gör saker på egen hand.
Är det utom kontroll?
- Inte än. - Hur långt bort är det? Rao?
Så jag tror... Faktiskt... Jag är också ordförande -
- för Association for Advancement of Artificial Intelligence -
- som är en forskningsorganisation.
Så vi frågade våra, AAAI:s, utvalda forskare inom området -
- om när de tror att vi kommer till ett läge -
- då det har samma intelligensnivå som människor, då det finns en massa oro.
Det närmaste någon kom är om cirka 50 år -
- och många tror det ligger mycket längre bort.
Jag vill gå tillbaka till en tidigare punkt jag tycker är väldigt viktig, -
- vilket är tanken att de här systemen, även om de inte är som människor -
- visar upp begynnande beteenden.
Beteenden som de som utformade dem inte nödvändigtvis kände till i förväg.
Du hade ett inslag om Amsterdam.
En annan intressant sak hände i Amsterdam, en Twitter-robot hotade en modevisning.
Berätta vad en Twitter-robot är.
Okej, för det första är det inte... På tal om inte riktig AI, visst?
Det är ett relativt enkelt script som...
Script är rader med programkod.
- Rader med programkod. - Tangentbordsgrej, tryck enter.
Absolut, precis. Och det det gör...
I vissa fall slumpmässigt, i andra fall mer riktat.
Är att generera inlägg på den sociala mediaplattformen Twitter.
Och just den här roboten hade konstruerats att kännas som om det var en riktig person -
- och den råkade twittra -
- ett dödshot mot en modevisning i Amsterdam.
- Varför twittrade den ett dödshot? - Inget vet, det var slump.
Det var faktiskt specifikt, det stod:
"Allvarligt, jag vill döda folk." Det var vad roboten skrev.
Och självklart dök polisen upp och sa "vill du döda folk?" -
- till personen som hade Twitter-användarnamnet -
- som sa: "Jag anade inte att den skulle göra det."
Roboten konfiskerades i slutändan.
Men poängen är hur vi hanterar sådana situationer.
Hur reglerar vi det? Hur reglerar vi AI?
För det första vill jag göra en åtskillnad mellan autonomi, -
- vilket är att kunna göra saker själv,
- och intelligens. - Självkörande bil.
Det är helt ortogonala saker.
Vi har redan korkad autonomi överallt.
Twitter-roboten han pratar om är korkad autonomi.
Det har stora konsekvenser här.
Ja. Det enda jag har att säga, som kommer från AI, -
- är att jag inte tror man kan lägga all världens problem på AI.
- Så i allmänhet... - Vi ska lägga dem på dig.
Jag vet inte om vi borde förklara det.
Jag tror problemet är att AI inte är så långt kommen.
Och ändå är vi bekväma med att använda den i våra känsligaste sociala institutioner.
Till exempel använder folk åtminstone algoritmer...
Vi kan tjafsa om det är AI eller inte.
För att lista ut om folk i fängelse ska återfalla i brott.
Och därför föreskriver om de kommer ur fängelset eller inte.
Eller det fanns en bra studie av folket på ProPublica -
- som visade att domare skulle använda -
- algoritmer för att lista ut vad någons straff skulle bli baserat på riskfaktorer.
Och hör och häpna, när de skrapar under ytan -
- var den rasistisk. Alltså, den var dubbelt så...
Det var mycket mer sannolikt att den rekommenderade att färgade...
Hur brukade det vara? Förlorar vi jobb?
Finns det folk med gott omdöme -
- som inte längre har chansen att använda det och vi förlorar...?
För det första skulle jag inte tro att den här sortens beslut -
- ur en datavetenskaplig synvinkel är algoritmer.
De är egentligen... Det finns tillgängliga data -
- och programmen upptäcker något slags mönster hos dem.
Frågan är hur man tar beslut baserat på mönstren man ser i programmet.
Det är fortfarande upp till människor.
- Och jag tror... - Vi programmerar dem fortfarande.
Verkligen. Till en viss grad tror jag att vi vill separera det från...
Vi borde skaffa en så stor mångfald data som möjligt.
Så jag ska till exempel vara inom AI.
Alexa förstår fortfarande inte min accent.
Och exakt vad är problemet med det?
Den är helt klart fördomsfull mot mig -
- eller är det för att de bara använde er sort för att träna den?
Det är en fråga om att skaffa rätt mångfald data -
- för att träna våra maskininlärningsalgoritmer.
Låt oss inte kasta ut barnet med badvattnet.
Vi behöver alltid en mångfald data, det är väldigt viktigt.
Så här är det för mig. Artificiell intelligens är ett verktyg.
Vi alla måste vara medvetna om det och använda det med försiktighet -
- och använda mänskligt omdöme för att rädda världen.
Så tack så mycket till er alla.
Tack Xeni, Ryan och Rao.
Det har varit fantastiskt. Jag uppskattar det verkligen.
Tack ska ni. Jag sträcker mig.
Xeni, jag sträcker mig. Tack.
Allt prat om artificiell intelligens och att robotar tar över -
- får mig liksom att vilja göra en egen drönare.
Stanna kvar.
Åh, bra.
Jo, jag har velat programmera om min kvadrokopter.
Ni vet? Det har jag. Det...
Den litar till förändringstakt.
Inte bara förändringstakt i läget, -
- eller hastighet, eller acceleration, eller ryck.
Man måste komma ända ner till snapp.
Det är bara matematik. Jag menar, vadå?
Det är det jag pratar om.
Det är så här jag kan komma åt den saken.
Den röda lampan är väldigt oroande.
Wilhelmina, kan du läsa instruktionerna för mig efter stycket om snapp?
Hämtar vägbeskrivning till baren.
Nej, jag vill ha beskrivningen för...
- kvadrokoptern... - Mitt fel.
Jag ska skaffa vägbeskrivningen till baren.
Kvadrokoptern, inte baren.
Verkligen? Är du säker du inte vill gå till baren -
- och träffa din vän Keith och säga: "Åh, hej, Keith.
Du är den bästa vän jag nånsin haft.
Jag älskar dig, Keith."
Wilhelmina, är du okej?
Jag kanske skulle vilja ta en drink med dig och Keith nån gång.
En drink?
- Du har ingen mun. - Det är rasistiskt.
Va?
Jag vill bara få en beskrivning hur man lagar min kvadrokopter.
Jag ska beskriva hur du kan få ordning på ditt liv, Bill.
Nog av det.
Vi har pratat om artificiell intelligens hela kvällen -
- och jag tror jag har något väldigt coolt och speciellt att visa er.
Jag är här med Saqib Shaikh och Margaret Mitchell från Microsoft -
- och de har enastående artificiellt intelligent teknik.
Välkomna.
Saqib, du kan inte se mig.
När förlorade du synen?
Jag förlorade synen när jag var sju.
Och det är ett av skälen till att jag har arbetat med det här forskningsprojektet -
- som förser synskadade personer som jag med artificiell intelligens.
Vi har en app på en vanlig mobil -
- och när man tar en bild med appen beskriver den vad den ser.
- Kom igen. - Jo.
Den använder djupinlärning, en av de coola saker -
- som har börjat göra AI möjligt eller åtminstone fått igång diskussionen.
DJUPINLÄRNING: KRAFTFULL AI-TRÄNING MED MYCKET DATA OCH BERÄKNINGAR
Så appen kan känna igen föremål med hjälp av mobilkameran?
Precis. Jag ska ta en bild av något, som du, Bill.
Okej. Jag vet av erfarenhet att jag måste vara i ljuset.
- Ja. - Så mobilen tar en bild av mig.
- Och sen ska vi lyssna? - Det stämmer.
Kamera, bearbetar.
- Det är Bill Nye. Sextio år gammal... - Det är coolt.
Den kände igen mig för jag är en offentlig person.
Här... Allvarligt, kan den känna igen föremålet framför dig?
Kamera, bearbetar.
Troligen en vas med blommor som står på en bänk.
Inte illa. En vas med blommor på en bänk.
Du har ingen syn, -
- men du utvecklade den här algoritmen baserat på vad du behöver, visst?
Det stämmer. Vi är ett stort team, men jag är projektledare.
Och jag har förstås insikt om vad som kan vara användbart.
Och den lär sig fortfarande.
Just nu kan man tänka på den som en liten treåring -
- som inte har sett mycket av världen. Så...
Den vet bara vad den har exponerats för och det är typ 100 000 bilder eller så.
Men, Saqib, vad vill du se?
Jag vill se världen.
Får jag ta mobilen och prova något?
Visst.
Så jag pekar på skärmen...
Jag riktar den bara mot den här... Jag säger inte vad det är.
Och jag pekar på skärmen. Den bearbetar.
Den kanske inte finns i dess ordförråd.
Troligen en mixer på en bänk.
- Ja, visst... - Men det är en kaffebryggare.
Men...
- Den är verkligen enastående. - Ja.
Så den känner igen formen, reflektionen...
AI-FORSKARE
och sådana saker och hittar den närmaste saken den kan säga.
På tal om former, just den här modellen...
- Just det. Okej. - Står mig nära då jag som ung man -
- var mitt första riktiga ingenjörsjobb,
- att arbeta med det här flygplanet. - Okej.
Så vi ska prova det.
Jag ska vara tydlig. Det var ingen trämodell.
Det var rätt mycket större.
Du tar bilden mot en väldigt reflekterande yta, vilket kan förvirra den.
Troligen en vitvara i rostfritt stål.
Den ser mycket rostfritt stål.
Kamera, bearbetar.
Troligen ett flygplan som står på ett bord.
Det är så coolt.
- Ja. - För mig är det här helt otroligt.
Och att kunna prata om anomala saker är speciellt för Microsofts angreppssätt -
- där vi använder en del ytinlärning i genereringen -
- och håller koll på orden vi har sagt -
- och orden vi måste säga när det gäller vad vi upptäckte.
Saqib, har det här förbättrat ditt liv eller tror du att det kommer att göra det?
Ja, jag tror det verkligen förbättrar mitt liv i framtiden.
Det har visat vad möjligheterna är.
Det som verkligen är spännande är kroppsburna datorer.
Något man kan ha på sig hela tiden så man inte behöver hålla en telefon.
- Du har sådana glasögon. - Just det.
- Mina ögon dras direkt till dem. - Just det.
Det här är ett par glasögon tillverkade av företaget Pivothead.
De har en liten kamera ovanför ögonen.
- Jag kan se. - Ja, precis.
Det här ligger fortfarande långt i framtiden, -
- men det är något vi gärna skulle vilja se framöver.
Man får nog se mer och mer kroppsburen teknik komma ut.
Tanken är att vi kan använda AI i folks vardag utan att störa dem -
- om vi har en formfaktor som folk kan vara bekväma med.
Så ni använder artificiell intelligens -
- för att, vågar jag säga det? Rädda världen.
Tack så mycket.
Vi kan göra det här.
Se? Artificiell intelligens är inte god eller ond.
Det är vad vi gör med den. Tack så mycket för att ni kom.
Tack Margaret och Saqib.
Vi kan göra underbara saker.
Jag älskar er.
Undertexter: Thomas Ouchterlony